- Добро јутро, Абу Бакр. - Добро јутро.
Зар нећете поћи са нама у Дар Ал-Надвах?
- Недостајали сте нам. - Да је све у реду
али сада сам заузет. Не требам ти ја.
Шта је са Абу Бекром?
Није се појављивао на нашим скуповима,
као да је заокупљен нечим озбиљним што држи за себе.
Увек је био веома друштвен.
Ах! Омар!
Како си данас, Омар?
Ја сам добро, све док су ми стричеви по мајци добро.
Онда пођи са нама, или си и ти заузет?
Такође?! Ништа ме не одваја од мојих народних послова.
Кад они нешто хоће, то је и моја воља.
- Хајде - Хајде
Абу Бекр!
Куда идеш, Османе?
До места састанка.
Нешто ново што треба да се среди?
Не, то је уобичајена врста дискусије.
Да је било другачије, ви бисте први сазнали.
Изгледа да сте забринути због нечега.
Ако желиш да ми кажеш о томе,
Покушаћу да вам пружим колико год могу.
Оно што имам је нешто за шта се надам да ће вам користити.
Не бих то задржао за себе да то нисам поделио са онима које волим.
Ти си мој најбољи пријатељ.
И ти си мени такав. Али...
Напусти скуп данас и пођи са мном.
Шта мислиш о свом брату?
СЗО? Ти?
Јесам ли ти икада рекао лаж?
Не, заиста. Врло сте искрени и љубазни.
А онај који је истинитији је Мухамед Ибн Абдулах.
Он је свакако онакав какав описујете: поштен и истинит.
Али шта је са њим? Нећете проговорити?
Хоћу, под условом да ми обећаш да никоме нећеш рећи,
свиђало ти се то што ти кажем или не.
Сигурно сте ме забринули. Обећавам ти,
али оно што тражите да сакријем мора бити веома озбиљно.
Да, заиста јесте.
Арапи никада раније нису чули за нешто слично.
Ипак, то их поставља на прави пут у овом и следећем животу.
Следећа! Шта је следеће?
Како си оставио свог рођака? Мислим на Мухамеда...
Он је добро, милошћу свог Господа.
Његов Господар?
Видео сам те данас с њим на том планинском путу.
Јеси!
Шта си радио?
Поклонили сте се и онда устали.
То није сеџда коју чинимо у близини наших идола.
Затим, никада нисам видео ни њега ни вас како се клањате пред нашим идолима.
Оно што сте видели да радимо је молитва,
које је Бог одредио преко Свога Посланика.
Пророк? Мислиш...
Ваш нећак, Мухамед, (мир нека је с њим).
Он је заиста Посланик
а откровења му се дају са висине.
То је Кур'ан, Божија реч. Пратим његову веру, ислам.
Посланик... откровења... Кур'ан... Ислам!
Много си рекао, сине мој.
Седите и реците ми све о овој религији коју сте споменули
и шта оно представља.
Где идеш, Аммар?
Морам да се бавим неким послом.
Често ме остављаш самог да бих се клонио
кад не знам ништа о томе шта радиш.
Кад те питам, ти само кажеш да се бавиш неким послом.
Који посао? А ти, Умм Аммар?
Идем у кућу Абу Ал-Хакама Ибн Хишама.
Његова жена је послала по мене у вези нечега.
Требало би да кажете, "да јој служим".
- Зар није довољно што има слугу? - Њен слуга је болестан.
Осим тога, ми имамо дужност према Макхзумовима.
Нисмо ли ми њихови савезници?
Да, њихови савезници, али не и њихови робови.
Можда си била робиња која припада једној од њих,
али те је ослободио и дао за мог оца пре него што је умро.
Зашто клан Макхзум жели да им служиш,
- као да си још увек... - Не, сине.
Не буди пренагљен, иначе ћеш нас све довести у оно чему не можемо да се изборимо.
Не смемо ускратити наклоност људима.
Када сам дошао из Јемена у овај град,
клан Макхзум ме је дочекао и пружио ми заштиту,
чинећи ме својим савезником. Они тако поседују моју душу.
Нико не поседује душу осим њеног Творца.
Шта је он рекао?
Сине, он нас позива на правду, зато остани с њим
и не говори никоме за вас двоје док се не открије воља Божија
Добродошао, Умар. Добродошао код мог нећака.
Седи овде.
- Како сте напустили Ал-Кхаттаб? - Он је добро
Да ли сте дошли само да посетите ујаке, или због нечег другог?
Ово и оно.
Што се тиче друштвене посете, добродошли сте.
Какве још вести имате?
Неки разговори које смо чули и нису нам се свидели.
Мислим да мој ујак Абу Ал-Хакам тога није свестан.
Мислиш на Мухамеда.
Ако је истина оно што смо чули,
немамо шта да му држимо док не изађе на видело.
Не знамо његов циљ.
Нити нисмо сигурни да ли му нешто није у реду,
или покреће позив који има за циљ да подигне силу против нас
у ком случају га морамо зауставити.
Сигуран сам да Мухамед тајно заступа своју веру,
прилазећи само онима којима може да верује.
Зашто онда он није почео са нама када смо ми поглавари Курејшија?
Он је, дакле, исправно пресудио.
Од Ал-Лата ми нећемо ништа прихватити од њега.
Чак и пре него што чујеш шта има да каже?
Не морамо да чујемо
више од онога што смо већ научили да бисмо му се супротставили.
Довољно је лоше што се одрекао наше вере коју су подржавали наши преци.
Осигурало нам је господарење свим Арапима.
Када тврди да је пророк,
он каже да га морамо следити и послушати ако желимо да се покоравамо Богу.
Како да прихватимо тог једног од Хашимита за нашег вођу
а ми његови следбеници?
Можемо ли дозволити да се ово деси
кад смо се с њима такмичили за част и превласт?
Кад бисмо рекли да не прихватамо Хашимите као наше вође,
рекао би: Не тражим од вас да прихватите владавину Хашимита,
већ да прихвати владавину Божију
који ме је послао као свог посланика вама и целом човечанству.
И овоме!
Зар она није једна од људи?
Зар ти ниси један од људи, Сумаииах?
Да... Мислим... Не разумем на шта циљате, господине,
па да дам прави одговор да ти угодим.
Ово је разумна жена која жели да да угодан одговор.
Говорите. Не брини.
Ти си један од људи, зар не?
Заиста, господине. Ја сам један од људи.
Добро! Шта смо онда?
- И ви такође, господине. - Такође?
Али људи имају различите чинове, господине.
Ми смо ваши савезници и следбеници.
Зар ти нисам рекао да је Сумаја разумна жена?
Наш покојни рођак, Абу Худхаифах, добро је прошао када јој је дао слободу
и дао је за удају за свог савезника Јасира Ал-Ансија.
Не брини. Не брини. Не треба ми млеко. Хвала вам.
Да ли ме разумеш, нећаче?
Треба ли Мухамед позивати људе да слиједе његову вјеру,
он ће у ствари тражити од нас да прихватимо његову владавину под маском пророштва,
и он ће остати један од Хашимита.
Тако ми Ал-Лата, ако нас позове да следимо његову веру,
даћемо му врло груб одговор. Сумаииах.
За данас вечеру припремите храну и тигање за свакога ко дође.
Припремите храну у обиљу. Немојте штедјети.
Врло добро, господине.
Икримах, нареди нашим слугама да позову људе на нашу вечеру.
Треба да позову сваког госта, пролазника или сиромаха.
Хајде да их први позовемо.
„Трећа година после пророкове мисије“
Здраво жене
Шта радиш међу женама, момче?
Постао си човек.
Здраво, стари.
Дакле, извештаји су истинити;
ипак ништа није као да видиш својим очима.
Дакле, овако се молите.
Слушали смо о Мухамеду и његовој вери
пошто је напустио нашу религију.
Оно што је прво било шапатом сада је постало гласније.
Неки од нас су поверовали; неки нису.
Како грозно! Мислим да сте сада у бројкама,
док смо били несвесни онога што се дешава, мислећи да је то једноставно.
Абу Суфјане, дали смо све од себе
да ти не дозволим да видиш шта би ти могло сметати,
а не да се суочим са својом непријатном реакцијом.
Зато долазимо на ово место да се молимо.
Ми то чинимо у послушности Божијем посланику (мир нека је с њим).
Божији гласник?
Бог је дао да нас видите данас.
Оставите нас на миру, као што смо вас оставили и вратите се са нашим добрим жељама.
Ви не питате шта ми радимо, а ми нећемо питати шта ви радите,
Добро добро. Могу се десити и чудније ствари.
Абдулах Ибн Масуд, тачније, Ибн Ум Абд,
пастир којег је запослио Укбах Ибн Аби Муаит,
говори поглавицама Курејшија.
Поставили сте се на наш ниво.
Хоћете да вас не питамо шта радите, и не питате нас шта ми радимо.
А ти Саад, вољан си да будеш у друштву са овим ниским људима,
док припадате Зухраху, клану Курејшија,
Они су бољи од мене.
Не. Ви сте гори од њих.
Стани, човече. Оставите нас на миру.
Не, тако ми Ал-Лат и Ал-Узза, нећемо вас оставити на миру
док ти не покажемо своју снагу
тако да ћеш напустити ову глупост.
- Ко ти је ово урадио? - То није ништа.
Морате нам рећи.
Дали смо им колико смо им узели.
Никада нисам могао мање марити за њих.
Ко су они?
Абу Суфјан и његова група!
- Коме си рекао? - Абу Суфјан и његова група!
Абу Суфиан? Шеф клана Абд Шамс?
Ко си ти да се свађаш са једним од поглавара Курејшија,
дајући му онолико колико он даје вама, као што сте управо рекли?
Јеси ли полудео? Зар се не сећаш ко смо ми?
Да, заиста. Ми не припадамо Курејшијама, већ Ансу,
а ми смо савезници клана Макхзум.
Моја мајка је била робиња која је припадала Абу Худхаифу из Макхзума.
Знам све ово, оче. Да сам то икада заборавио,
поглавице Курејшија и њени млађи људи би ме подсетили.
- Како се онда усуђујеш... - Седи оче. Седи
И ти, мајко.
„Тражим заклон код Бога од сатане, проклетог.
„У име Бога, Господа милости, увек милостивог.
„По ведрим јутарњим сатима, и ноћи када се умири и тамни,“
„Нити те је твој Господ напустио, нити те мрзи.
„Сигурно ће вам будући живот бити бољи од овог садашњег.
"И, свакако, с временом ће ваш Господ бити милостив према вама"
„и бићеш задовољан“.
„Зар те није нашао сироче и дао ти уточиште?
„И пронашао те грешком и упутио те?“
— И затекао те сиромашним и обогатио те?
„Зато немој неправду сирочету“,
"нити одбацити просјака,"
"али говори о благодатима свог Господа."
Какве смо то вести чули, Абу Суфјане?
Да ли је тачно да...
Да заиста. Као што сте чули.
Кад си их видео на планинском путу,
зашто их ниси оставио на миру?
Оче, докле ћеш се понашати као ној?
Не распири ватру, Хинд.
Онда се слажеш да је ватра,
а почиње варницом.
Осим ако га одмах не угаси,
полетеће и можда ће спалити ваше домове.
Они су рођаци, Хинд.
Да ли да се понашамо као онај који себи сече нос?
Не. То је као онај са распаднутим прстом.
Ако га напусти, трулеж ће се проширити по његовој руци,
затим остатак његовог тела.
Мудрост захтева да је одсече да би се спасио.
Неко је направио лични избор. Какве то везе има са нама?
Мухамед? Да је направио лични избор, како кажете,
отишао би сам у неку планину да се поклони, то би било у реду.
Али он заступа своју веру.
Људи су га пратили. Неке од њих познајемо, друге не.
Они које познајемо су Абу Бекр, Осман Ибн Афан,
Осман Ибн Мазун, Саад Ибн Аби Вакас, Абд Ал-Рахман Ибн Авф,
и један број нижих људи.
Ко му се придружи, буни се против тебе.
Они му се покоравају онолико колико су непослушни теби,
Када је Мухамед господар,
онда су Хашими с њим господари.
Ми, клан Абд Шамс,
упарили су их као два коња у трци,
али смо водили захваљујући свом богатству.
Сада Абу Талибов похрањени син тврди да је пророк
и да је твоја религија безвредна.
Али он се не обраћа само клану Абд Шамс
Престани да се свађаш.
Овде се расправљамо о Мухамеду
пре него што нам и проговори о својој вери
или критикује било шта што радимо.
Само мали број нас га је пратио.
Не смемо ми бити ти који прекидају односе са родбином.
Истина, он припада Хашиму,
али ми и они се удружујемо као потомци Абд Манафа.
Они су наш најближи клан Курејшија.
Онда намераваш да оставиш Мухамеда и његове другове на миру
све док не представљају озбиљну претњу.
Не, док не пређу своје границе.
Тада ће нам се придружити сви кланови Курејшија
ако се нађемо у сукобу са њима.
Хашимитски клан ће имати избор:
Или ће нам га дати, и он ће остати без заштите,
или ће га заштитити.
У другом случају, они ће сносити последице,
пошто ће их напустити остали курејшијски родови који ће нас пратити.
Ово ће клану Абд Схамс дати неоспорно мајсторство.
Стрпљење! Мудрост!
Тврдња о пророчанству ће на крају за нас бити или добитак или губитак.
Оно што одређује или је добро управљање.
Ово морам да кажем.
Сви слушајте и послушајте...
Богами, ово је лепа реч.
То свакако није мушка реч.
Као да сам имао повез преко очију и сада видим.
Један Бог нас је све створио од једне душе,
што нас све чини једнаким у стварању, правима и дужностима.
Ниједна привилегија није везана за богатство или лозу.
Обраћање Богу, задржавање онога што је исправно, праведно, добронамерно
а добро су једини критеријуми за награду.
Али, ако су Абу Суфјан и његови сапутници урадили оно што су урадили данас
када је Саад Ибн Аби Ваккас био са вама,
шта ће нам они
ако бисмо напустили њихове путеве и следили Пророка?
Абу Аммар. Обавезали сте се
када сте осетили истину у ономе што је ваш син рекао
и известио о Божијем посланику.
Кога треба да се плашите: наших савезника, Макхзума
или Бог наш и њихов Господар?
Да, заиста, била сам робиња у Абу Хузајфиној кући,
а био је частан и љубазан човек.
Ослободио ме је и удао за тебе.
Ипак, жене Курејшија су ме увек третирале као роба.
Кад ме виде, кажу: "Ебу Хузајфина робиња."
Ако ме неко од њих позове да одем до ње,
она жели само да је служим.
Никад ми није дозвољено да седим са њима.
Тек сада сазнајем да кад сам Божји слуга,
ниједно створење не може имати никакву власт нада мном,
Аммар, одведи ме сада до пророка
тако да прихватим ислам, као што си ти учинио.
Ако твој отац више воли да остане,
плашећи се својих савезника из клана Макхзум, нека буде.
Остаћу му послушна у сваком погледу,
све док не будем непослушан Богу.
Билал!
Покажите нам шта можете.
Немам потребе да се борим са њим.
Кога брига шта ти треба? Ти ради шта ми треба. Иди!
Твој отац је неправедан према њему.
Шта може син Хамамин са таквим моћним момком!
Хајде, сине Хамамин,
покажи нам своју снагу.
Ако га победиш, даћу ти награду.
Ово је Абу Дасамах. Нека је благословена рука твоја.
Абесинац је био саосећајан са својим субратом Абесинцем.
Не знам зашто ти плаћам храну и пиће.
Имаш најдебљу кожу и врапчево срце.
Иди! Иди!
- Ти! - Како сте били вриједни дивљења данас.
Нико ме није видео.
Зар ти нисам рекао да ме не посећујеш?
Да ли се бојиш свог господара, или шта људи могу рећи?
Ако се не бојим за себе, бојим се за тебе.
Ваш господар је данас веома задовољан тобом,
јер си победио све своје противнике.
Људима је свеједно када роб сретне робињу.
Као што их није брига када животиња тражи другу.
Онда испуни своје обећање и разговарај са својим господаром.
Мислим да не би одбио.
Арапи су одувек склапали бракове између својих робова
Време још није право.
Када ће бити право?
Не знам. Не знам... Немој да се свађаш са мном.
Мислио сам да ћеш данас бити љубазан према мени
Раиханах!
Зар не разумеш моја осећања?
Богами, волео бих да ми будеш жена данас, а не сутра.
Али ви не радите ништа по том питању.
То је зато што не желим да на свет донесем дете
који ће припадати неком другом,
баш као животиња која је родила младунче.
Ја прво желим своју слободу.
Може ли се животиња заљубити и удати?
Однесу га само другој животињи, надајући се да ће повећати своје животиње.
Зашто да повећавам број њихових робова?
Да ли се заиста надате да ће вас Џубеир Ибн Мут'им икада ослободити?
Он може.
Како си јадан, Ваши! А авај и мојој беди.
Можете се надати, али ћете потрошити свој живот
тражећи нешто што се никада неће догодити.
Арапи кажу: Очај је један од два облика утехе.
Друга утеха је смрт, а мени је она најдража.
„У име Бога, Господа милости, увек милостивог.
"Упозори своје најближе рођаке,"
„и рашири крило своје нежности над свим верницима који те следе“.
Убрзај.
Мухамед је позвао свој народ да дође
само да би његов позив учинио јавним.
Оно што је до сада био извештај ускоро ће постати опипљива чињеница.
Таква чињеница је свакако другачија од пуког извештаја.
Ви Хашимити! Чули сте мог нећака, Мухамеда,
за кога си знао да је најистинитији од људи,
најљубазнији и најљубазнији.
Када вас је питао да ли бисте му веровали
ако би ти рекао да ће те коњаници иза планине напасти,
ти си одговорио да хоћеш,
као што никада нисте доживели да говори лаж.
Затим вас је позвао да верујете у његову веру
и не обожавај никог другог до Бога,
и да прихвати да је Божији Посланик и посланик.
Ви сами бирате.
Нисам те због тога позвао данас.
Он је тај који ће изнети своје аргументе и извести своје доказе.
Међутим, знам да је смислио нешто веома озбиљно,
без преседана у историји Курејшија.
Видео сам смркнута лица и друге како проричу зло.
Само је питање времена када ће се одлучити
и смишљају своју заверу против Мухамеда.
Што се мене тиче, никада се нећу одрећи свог нећака.
Чуо си ме када сам му рекао:
Само напред и уради оно што ти је наређено.
Богами, наставићу да се бринем о теби и да те штитим.
Да чујем шта имаш да кажеш.
Ово је опако.
Ово сам рекао и рећи ћу; ово је опако.
Моји хашимитски кланови, узмите моје мишљење,
као што сам и његов стриц.
Богами, никад нисам познавао некога да доводи своје људе
гору катастрофу него што вам доноси Мухамед.
Он напушта веру својих предака и свог народа,
и проказујући своје богове.
Шта ћете учинити када сви Арапи буду рангирани против вас?
Да ли смо пар за све Арапе?
Боље је да га његови чланови клана заробе.
Много је лакше него пустити остатак Курејшија,
подржан од других Арапа, нападните нас.
Не! Богами, чуваћемо га докле год преживимо.
Чули сте ме и чули сте њега.
Ко ће од вас подржати мој став?
Абу Талибе, ти си наш господар.
- Сви подржавамо ваш став. - Да, заиста, сви ми.
Са тобом ћемо га заштитити, чак и ако то значи да сви изгинемо.
Затим се разиђите.
Шта мислите о њему?
Баш као што треба да се осећате,
и као што треба да осети било ко из Курејшија
који жели да његов народ остане уједињен, збијајући редове,
и коме мрзи да их види како прекидају односе са својим рођацима,
постајући непријатељски једни према другима.
Ако то ураде, биће савладани од остатка Арапа.
Мислите да ће се ово догодити?
Ох! Мислите ли да је то само реч коју треба рећи,
једни прихваћени, а други одбачени,
Заиде, ми смо људи из Харама.
Остали Арапи нам одају почаст због Харама.
За њих је послушност део религије.
Свако ко иде против наших жеља крши заповести својих богова.
Трговина, Омар. То је преко харама и трговине
да су Курејшије стекле своју превласт.
Заиста обојица. Курејшије не трпе никакву штету
јер му је Бог доделио чување Харама,
доносећи му користи које му помажу да га одржава и служи,
и да буде гостољубив према својим ходочасницима.
Све је ово у реду. То је заиста кроз Харам
да су Курејшије постали богати и јаки.
Затим користе своје богатство да одржавају Харам и да буду домаћини његовим ходочасницима.
Дакле, Бог им је дао привилегије религије и богатства,
И једнима и другима су стекли превласт међу Арапима и контролу над њима.
Како ће ствари бити ако Арапи открију да су се Курејшије поделили,
са неким људима који говоре да Курејшијева религија нема праву основу.
То значи да они немају посебну светост.
Нећемо следити његову веру
или обављају своје обреде док се сами Курејшије не промене.
Ако се Курејшије не промене, онда ћемо обожавати Бога у нашим домовима,
или ћемо се борити против харама и одузети им га ако можемо,
да бисмо своје обреде извршили по заповестима наше праве вере.
Куда ће онда Курејшије? Шта ће му остати?
ово је мој поглед,
и ја ћу се побринути да људи Адии, млади и стари, то спроведу.
Шта је било?
Не смемо закаснити за старешине Курејшија
док се састају у Дар Ал-Надваху и разговарају о озбиљној ствари.
Као што сам рекао; шта ја имам са курејшијским старешинама?
Како то кажеш? Знате да се састају
да разговарамо о томе шта да радимо са Мухамедом и његовом религијом.
Сваки клан Курејшија је представљен на састанку.
Да ли је прикладно да клан Адии буде одсутан?
Они неће бити одсутни када сте на састанку.
Ви сте старији.
Али Курејшије знају, као и ја,
да си ти тај који је одлучнији, елоквентнији, храбрији
и држани у страху од свих људи.
Сачекај, држи. Нисам одушевљен оним што кажеш. само желим...
Богами само истину говорим.
Каква је штета ако мој брат преузме вођство нада мном,
када му његово јасно мишљење даје предност?
Онда је наш отац, Ал-Кхаттаб, изабрао тебе да га замениш на народним скуповима,
и клан Адии је то прихватио, узимајући ваше ставове с поштовањем,
а онда су Курејшије били задовољни тиме,
чинећи вас својим амбасадором који брани њен случај.
- Савршено сам задовољан тиме. - Али нисам задовољан тиме.
Свако је прикладан за улогу која му је додељена.
Ако је добро оно због чега се састајете,
довољно је да један човек из Ал-Хаттабове породице учествује у томе.
ако је зло,
довољно је да га неко од нас носи у наше име.
да ли се играш и коцкаш,
када су ваши старији унутра и расправљају о веома озбиљној ствари,
мислећи шта треба да ураде са Мухамедом.
Наши старији се могу побринути за проблем.
Они својим мудрим расуђивањем а ми својим мачевима када они желе.
Омер је постао један од старијих, иако је млађи од мене.
Боље да остане са нама.
Његов отац, Ал-Кхаттаб, напустио је његово место за њега, а клан Адии га је прихватио.
Он је заиста достојан избор, иако има дозу грубости.
Осим тога, он је наш рођак по мајци. Дакле, пази шта говориш.
Халид је у праву.
Ко каже да сам хтео да говорим ружно о њему?
Видим то у твојим очима, Амр.
Знам те превише добро.
Сада, Умаир, стави опкладу за мене и Сафвана за две камиле.
Две камиле! Зар један није довољан?
Ради за обоје. Ако победите, ваше задовољство је удвостручено.
А ако изгубим, моје разочарење је удвостручено.
Сафван Ибн Умаја, најиздашнији син пустиње, забринут је због сиромаштва,
док за своје госте сваке ноћи коље камиле!
Не смета ми да закољем камиле у праву сврху.
- Што се тиче њиховог губитка... - Која је права сврха?
- Шта си рекао? - Ти храниш људе
да би те звали пустињским најдарежљивијим сином!
Ко год то каже, говори истину.
Шта људи кажу о Амр Ибн Ал-Аасу?
Када су сви збуњени и не могу да пронађу прави пут,
сви прибегавају Амр.
Нисам сигуран да ли те хвале за памет,
или те осудити због лукавости. То је збуњујуће.
Нема забуне. Ако нам иде у прилог, то је драгоцена памет,
а ако је против нас, то је ниско понашање.
Шта кажеш: хоће ли извући жреб за две камиле?
Онда је два.
- Са ким да почнем? - Са Сафваном.
Са Сафваном.
Изгубио је свест!
Ал-Гхарим, рођаче!
Да ли ово радиш свом рођаку и пријатељу?
Шта могу да урадим када само администрирам игру?
У реду је, Сафван. Ти си богат, а и твој отац.
Ако изгубите нешто од тога, он ће вам помоћи.
Ни моје богатство, ни очево,
је веће од богатства вашег оца, Ал-Валеед Ибн Ал-Мугхеерах.
Он је покорио многе људе
у Меки и Таифу помоћу свог богатства.
Молио сам се Ал-Лату и Ал-Уззи. Да, заиста јесам.
Чак сам их обилазио пре него што сам дошао да вам се придружим.
Настављам да кољем своју жртву за њих и храним људе.
Можда те нису чули јер ниси повисио тон.
Или вероватно зато што не жртвујете најбоље од својих камила за њих.
Желиш ли да играмо, Амр?
Ако је ваш пријатељ, Сафван, посетио Ал-Лат и Ал-Уззу пре него што нам се придружио,
и наставља да жртвује свој новац и камиле за њих,
ипак нису услишали његове молитве.
Шта ће они малом Амру Ибн Ал-Аасу
који није прошао поред њих месец дана
а за њих жртвовао само болесну овцу?
- А ти, Абу Џандал? - Хух?
Абу Џандал је више заинтересован за разговоре старијих.
Кад је све богове претворио у једног Бога
и одрекао се наших божанстава и идола,
како се може рећи да није урадио ништа што ми не волимо?
Зашто би нас било брига, ако истрајавамо са својим боговима?
Или се бојиш да Мухамед
могао би да те одврати од вере твојих очева.
Ако јесте, онда нисте сигурни у то.
Абу Ал-Валид, људи нису исти у таквој ствари.
Неки од нас више нису са нама.
Где су Абу Бекр, Осман, Абу Убајда или Абд Ал-Рахман Ибн Авф?
Од његових следбеника знамо само оне који припадају клановима који их штите.
Стога су били спремни да објаве своју веру.